Біохімія лікарських рослин. Лабораторне заняття № 6
Тема: Алкалоїди: ідентифікація в рослинній сировині, хроматографічне дослідження
Мета заняття: навчитися проводити якісний аналіз свіжої та висушеної рослинної сировини на наявність алкалоїдів; провести виділення алкалоїдів із рослинної сировини та їх хроматографічне дослідження.
Питання для теоретичної підготовки: див. лаб. заняття № 5.
Хід роботи
Завдання 1. Виділення алкалоїдів із рослинної сировини експрес-методом Юрошевського.
1 г порошку досліджуваної лікарської рослинної сировини вносять у скляну конічну колбу об'ємом 100 мл, заливають 25 мл 1% розчином соляної або оцтової кислоти так, щоб матеріал був вільно занурений у неї і нагрівають на водяній бані впродовж 5 хв. Після охолодження екстракт відфільтровують через лійку з паперовим фільтром і досліджують на алкалоїди.
Завдання 2. Хроматографічне дослідження алкалоїдів на папері.
На смужку хроматографічного паперу на стартову лінію, що знаходиться на відстані 2-3 см від нижнього краю, капіляром або спеціальною піпеткою наносять близько 0,1 мл отриманого витягу та розчини свідків (цитізін, метилцитізін, пахікарпін тощо). Відстань від бічного краю смужки хроматографічного паперу і між плямами — 2 см. Діаметр плям не повинен перевищувати 5 мм. 
Смужку хроматографічного паперу з нанесеними на неї розчинами (після висушування) поміщають у хроматографічну камеру, у котру попередньо (за добу) налита розділювальна система: н-бутанол — оцтова кислота — вода у співвідношенні 5 : 1 : 4. Нижній край хроматограми занурюють у рідину приблизно на 3-5 мм (експозиція — 14-15 годин). 
Після висушування хроматограму обробляють (обприскують із пульверизатора) реактивом Драгендорфа. На жовтому тлі виявляються оранжеві або оранжево-червоні плями (алкалоїди). Розрахуйте Rf для кожної плями.
Завдання 3. Ідентифікація алкалоїдів у сухій та свіжій лікарській рослинній сировині.
В живій рослині алкалоїди містяться у вигляді розчину в клітинному соці; при висушуванні рослинного матеріалу вони утворюють не розрізнювані у звичайному світловому мікроскопі згустки або адсорбуються різними клітинними структурами. Виявити їх можна за допомогою реактивів, які осаджують алкалоїди або специфічними для кожного алкалоїду реакціями забарвлення. Паралельно проводять контрольні досліди на матеріалі, з якого алкалоїди попередньо вимивають підкисленим спиртом: зрізи поміщають на 5-7 діб у бюкс із 5% розчином винної кислоти у спирті; через 2-3 доби розчинник замінюють на свіжий.
Сировина: чистотіл звичайний, барвінок, термопсис ланцетоподібний, пасльон, рицина звичайна,  пізньоцвіт осінній, перець гіркий, барбарис, дурман звичайний, листя чаю, кора гранату, насіння кави, кора хінного дерева, мак, раувольфія зміїна, беладонна, блекота, софора товстоплідна,  плаун баранець тощо. 
Реакції в свіжій рослинній сировині.
- Реактиви, які осаджують алкалоїди в тканинах рослин — розчин пікринової кислоти, реактив Драгендорфа, реактив Майера, розчин рейнекату амонію (NH4[Cr(NH3)2(SCN)4]·H2O).
- Реакції осадження алкалоїдів проводять на предметному склі: в краплину реактиву поміщають зріз свіжої рослинної сировини. Результат реакції спостерігають під мікроскопом.
- Осади алкалоїдів спостерігають у вигляді скупчень дрібних голочок (пікрати) або дрібнозернистих включень сірого чи жовто-сірого кольору. За допомогою осадових реакцій можна встановити локалізацію алкалоїдів у тканинах рослин. 
Реакції в сухій рослинній сировині.
- Зіскоб або порошок досліджуваної сировини поміщають на предметне скло, додають 2-3 краплини 5% оцтової кислоти, накривають покривним склом та злегка підігрівають (не доводити до кипіння). 
- Через 2-3 хв. Поруч кладуть друге покривне скло так, щоб під нього засмоктувалась рідина.
- Після цього знімають перше покривне скло разом з порошком і наносять краплину реактиву на алкалоїди (реактив Вагнера, Майера, Драгендорфа), який потрапляє під покривне скло та викликає осадження алкалоїдів.
- На межі зіткнення рідин утворюється помутніння (дивіться в лупу на чорному фоні).